A spanyolok fölényes győzelemmel Európa-bajnokok
Minden adott volt a nagy találkozóhoz, amely három héttel ezelőtt már létre jött Gdanskban, a csoportmérkőzések kezdetén, és akkor Di Natale vezető góljára Cesc Fábregas válaszolt, és az 1-1-gyel igazán egyik válogatott sem volt elégedett – igaz, szomorú sem.
A vasárnap esti 14. Európa-bajnoki döntőnek – az olaszok szerint – Spanyolország volt az esélyese, és ha a múltat nézzük, ez tényszerűen igaz is. Tétmeccsen ugyanis 92 éve képtelenek voltak legyőzni a spanyolok Olaszországot, legalábbis a rendes játékidőben.
1920-ban, az antwerpeni olvegyespián történt, hogy Spanyolország – soraiban a legendás Ricardo Zamorával, Félix Sesúmaga két góljával – 2-0-ra legyőzte Olaszországot.
Azóta csak vereségek és döntetlenek.
Olaszország az egyetlen válogatott ezen az Európa-bajnokságon, amely egyetlen pillanatig sem volt hátrányban. Ijesztő statisztika – mármint a spanyoloknak.
Persze az övék sem rossz: 19 tétmérkőzésen őrzött veretlenséggel érkeztek a kijevi olvegyespiai Stadionba.
Ez a széria most már 20 meccses – a spanyolok iskolajátékkal lehengerelték Olaszországot, a történelemben elsőként védték meg Európa-bajnoki címüket, és az utolsó három nagy tornán (2008 Eb, 2010 vb, 2012 Eb) mindig ők diadalmaskodtak.
Már a 14. percben vezetett a Furia Roja: Iniesta parádés labdával futtatta Fábregast a jobb oldalon, az alapvonalról jött vissza a beadás David Silva fejére, és ő 9 méterről bombafejest küldött a jobb felső sarokba.
Az olaszokat megfogta a korai gól, percekig csak keresgélték a labdát, olyan eset is volt, hogy Pirlónak a saját ötösén kellett mentenie – utána dühében a lelátóra vágta a labdát.
A 41. percig kellett várni a második gólra. Négy érintés Iker Casillas kirúgása után, Xavié a gólpassz, Jordi Albáé a befejezés – K. O.!
A szünetben Cassano helyére Di Natalét hozta be Cesare Prandelli, majd az 58. percben Montolivo helyére a brazil származású Thiago Mottát, de a kockáztatás nem jött be, mert Motta három perc múlva megsérült, és attól kezdve az olaszok tíz emberrel folytatták az egyre kilátástalanabb küzdelmet.
A végén beállt Fernando Torres is, gyorsan rúgott egy gólt – ezzel ő is háromgólos lett, társbérletben gólkirály -, továbbá az első olyan labdarúgó, aki két Eb-döntőn rúgott gólt.
De még nem volt vége, bejött Juan Mata is – először az Eb-n -, és ő is feliratkozott az eredményjelzőre, Torres gólpasszának hála.
Soha, senki nem nyert még Eb-döntőt ekkora különbséggel!
Nemcsak a spanyol válogatott és Fernando Torres írt történelmet, hanem Vicente del Bosque is: a legendás Helmut Schön (1972 Eb, 1974 vb, NSZK) után második edzőként vezette Eb- és vb-győzelemre hazája válogatottját.
Cesare Prandellinek duplán fájdalmas volt a vereség, mert ilyesmivel még nem ismerkedett meg, mióta szövetségi kapitány: eddig 10 győzelem és 5 döntetlen volt a mérlege a Squadra Azzurra élén.
A spanyolok két döntetlennel és négy vereséggel, 12-1-es gólkülönbséggel száguldottak át az Európa-bajnokságon, senki sem kérdőjelezheti meg sikerük jogosságát.
Ezzel harmadszor lett Európa-bajnok Spanyolország, és utolérte az örökranglista élén a szintén háromszoros Európa-bajnok Németországot (NSZK-t).
Európa-bajnokság, döntő
Spanyolország-Olaszország 4-0 (2-0), Kijev, Olvegyespiai Stadion, néző, V.: Pedro Proenca (Bertino Miranda, Ricardo Santos)
Spanyolország: Iker Casillas – Arbeloa, Piqué, Sergio Ramos, Jordi Alba – Busquets, Xabi Alonso, Xavi – David Silva, Fábregas (Torres 75.), Iniesta (Mata 86.). Szövetségi kapitány: Vicente del Bosque.
Olaszország: Buffon – Abate, Bonucci, Barzagli, Chiellini (Balzaretti 21.) – Marchisio, Pirlo, De Rossi – Montolivo (Thiago Motta 58.) – Cassano (Di Natale 46.), Balotelli.
G.: David Silva (14.), Jordi Alba (41.), Fernando Torres (84.), Mata (88.)
Európa-bajnok: Spanyolország (Iker Casillas, Víctor Valdés, Pepe Reina, Raúl Albiol, Gerard Piqué, Javi Martínez, Juanfran, Sergio Ramos, Álvaro Arbeloa, Jordi Alba, Andrés Iniesta, Xavi Hernández, Cesc Fàbregas, Xabi Alonso, Sergio Busquets, Santi Cazorla, David Silva, Jesús Navas, Pedro Rodríguez, Fernando Torres, Álvaro Negredo, Juan Mata, Fernando Llorente)
(Forrás: nb1.hu)
Keresés